Мария Илиева
Безтелесност

chitanka.info

Вятърът зъл е.

Бурно морето.

Оковано небето в олово.

Дъждът наболява.

Нагарча

от сълзи.

Писък на чайка,

полет на гларус,

безнадежно последен

в гърдите.

Плачат вълните.

Белите пръски

се разбиват

без миг на пощада

в скалите

студени

и сиви.

Разкъсвам окови.

Вече е време.

Волно разпервам крилете

и в полет

политам.

Хоризонтът зове ме очакващ…

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.